Lietuvai – 100 metrų trispalvė, 100 medinių ratų ir 100 folklorinių šokių
Atkurtai Lietuvai tebešvenčiant 100-metį, rugpjūčio pradžioje Paršežerio stovyklavietėje jau IV-ąjį kartą šventiškai dūzgė etnokultūrinė stovykla „Etnokultūros kūrybinės dirbtuvės – mitologija, atgimstanti teatre”. Joje dalyvavo per 200 etninės kultūros puoselėtojų ne tik iš Šilalės rajono, Žemaitijos regiono vaikų ir jaunimo folkloro ansamblių, bet ir grupė jaunuolių iš Ukrainos, Borščiovo miesto. Jie pristatė stovyklautojams ir svečiams savo kultūrinę programą bei kulinarinį paveldą.
Jau tradicinėje stovykloje vaikai ir jaunimas intensyviai mokėsi etnomuzikavimo, tradicinių amatų, liaudies žaidimų, šėlo vakaronėse po atviru dangumi, dalyvavo edukacinėse programose, bendravo ir kūrė. Šiemet pasirinkta „Rato“ tema: ratas – saulės, amžinybės, judėjimo į priekį simbolis. Tad didžiulis tautodailininko Alfonso Mauliaus ir stovyklautojų sukurtas medinis ratas stovyklavietės viduryje kvietė visus kas dieną susiburti gražiai ir prasmingai veiklai. O jos nestigo: stovyklautojai įveikė 15 kilometrų aplink Paršežerį, išmoko 100 folklorinių šokių, surengė darbų parodą. Ir išdidžiai, su didžiule pagarba ir meile apjuosė stovyklavietę 100 metrų Lietuvos trispalve. Apėmė neįtikėtinas jausmas, užpildęs visų širdis nuoširdaus patriotiškumo ir meilės savo Tėvynei. O kiek širdies, didžiulio entuziazmo ir darbo įdėta, kai per keletą dienų stovyklautojai kartu su vadovais išpjovė 100 medinių ratų, apipynė juos šiaudais ir papuošė stovyklavietę. Kiekvienas ratas buvo papuoštas vaikų iškarpytomis popierinėmis verpstėmis, ant kurių išrašyti stovyklos vadovų, partnerių ir rėmėjų vardai. Taip simboliškai, tačiau labai nuoširdžiai padėkota visiems, kurie prisidėjo prie IV-osios etnokultūrinės stovyklos.
Šiemet stovyklautojai parengė spektaklį–koncertą „Laumių dovanos“, skirtą tautosakininko ir mitologo Norberto Vėliaus 80-osioms gimimo metinėms paminėti. Puikų reginį kartu su visais stovyklautojais bei vadovais kūrė jaunos režisierės Vilma Granickienė ir Karolina Etnerytė. Rezultatu visi liko patenkinti, nes kiekvienas galėjo pademonstruoti ir vaidybinius gebėjimus, ir pagroti, padainuoti išmoktus kūrinius, pašokti, pasukti ratelius. Taip pat koncertavo grupės „Kitava“, „Sadūnai“, „Padkava“, vaikų ir jaunimo folkloro ansambliai, stovyklautojai iki paryčių šoko su DJ „Audio broliai”, buvo vaišinami žemaitišku šiupiniu, pagamintu Rimo Šedbaro, ukrainiečių kulinariniu paveldu–tikrais ukrainietiškais barščiais, kurių svečiai išvirė net 80 litrų, bei žemaitišku kastiniu su karštomis bulvėmis.
Stovyklos kulminacija – ežere naktį besisupantys liepsnojantys ratai bei grupės „Sadūnai“ atliekamos dainos. Nė vienam, stebėjusiam arba dalyvavusiam šiame renginyje neliko abejonių, jog tokia veikla – ne tik geriausia prevencija, kovojant su žalingais įpročiais, bet ir pati tikriausia patriotiškumo, savimonės, tolerancijos ugdymo bei kūrybiškumo skatinimo mokykla.
Ne veltui visada geri žmonės buvo lyginami su Saule. Būtent Žmones-Saules ir padeda užauginti etninė kultūra.
Nuoširdžiai dėkojame visiems rėmėjams, be kurių pagalbos, paramos ir palaikymo ši stovykla negalėtų gyvuoti.
Irmina KĖBLIENĖ,
Ilona RAUDONIENĖ,
Guoda JUŠKAITĖ,
etnokultūrinės stovyklos organizatorės
Algimanto AMBROZOS nuotr.