Popierius – geriausia priemonė išlieti emocijas
Šilalės miesto šventės metu atidaryta šilališkio Domanto Balčiūno ir ukrainietės Alinos Malevanovos piešinių paroda. Anot jaunuolių, menas yra puikus būdas išreikšti jausmus.
Pasak Domanto ir jau metus Šilalėje gyvenančios bei gerai lietuviškai kalbančios ukrainietės Alinos, sukurti parodą juos paskatino organizacijos „Pulsas“ darbuotojos.
„Man pasakė, kad bus paroda, tave užrašėme ir jau per vėlu trauktis. Priėmiau šį mažą iššūkį. O piešti pradėjau pirmoje klasėje, dar prieš pradedant lankyti Meno mokyklą“, – prisimena Domantas.
Meno mokykloje, juokauja vaikinas, jam sekėsi kaip ir daugeliui: iš pradžių buvo įdomu, vėliau baigėsi pradinė motyvacija, bet noras tobulėti išliko. Jaunuolis sako, jog tokiu atveju svarbu disciplina.
„Labai dėkoju mamai, kuri privertė nemesti Meno mokyklos, nors norėjau ne kartą. Tiesa, šeštais mokslo metais vėl atsirado suvokimas, kad reikia susiimti“, – tikina Domantas.
Alina piešia kiek save prisimena, tačiau profesionaliai to, kol neatvyko į mūsų miestą, niekur nesimokė. Dabar ji yra Šilalės meno mokyklos moksleivė.
„Jeigu keliauju, važiuoju į naują vietą – žvalgausi, mano akys iš karto „fotografuoja“, kad vėliau galėčiau tai perteikti piešiniui. Visos spalvos, linijos eina iš vidaus, kai viską pamiršti ir tiesiog pieši“, – tikina būsimoji devintokė.
O štai Domantui idėjos dažniausiai kyla iš kitų dailininkų darbų pavyzdžių. Tik jis bando vaizdus atspindėti savo akimis.
„Negaliu sakyti, kad Meno mokykloje turėjau labai daug laisvės kurti – dažniausiai reikėdavo piešti tam tikra tema. Taip susiaurėdavo galimybė parodyti tai, ką nori. Ruošdamasis šiai parodai, galėjau laisvai išsilieti. Pastebėjau, kad man labiausiai sekasi piešti gamtos motyvus“, – teigia Domantas.
Alinos kūriniai dažniausiai atspindi ramybę, žiūrint į juos, galima ramiai mąstyti apie grožį. Beje, mergina ne vienintelė savo giminėje domisi menu. Štai jos mamos brolis yra poetas, todėl artimieji puikiai vertina ir Alinos pomėgį bei talentą.
Nors Domanto šeimoje menininkų nėra, jis pritaria Alinai, kad ir jo giminaičiai visada pozityviai reaguoja į jo veiklą. Tačiau vaikinas sako, jog kartais norėtųsi ir kritikos.
„Meno mokykloje kritikais buvo mokytojai. O dabar pats sau esu didžiausiais kritikas. Kartais žmonės sako, kad galėčiau apie savo darbus kalbėti gražiau, bet aš žinau savo galimybes ir esu sau griežtas. Manau, tai tik į naudą“, – įsitikinęs vaikinas.
Domantas mano, kad į meną reikia žvelgti panašiai kaip į dienoraščio rašymą. Anot jo, kartais popierius gali sugerti daugiau emocijų nei artimieji.
O štai Alina teigia, jog menas jai yra meilė.
„Kartais būna liūdna, tada pradedu piešti ir mintys virsta paukščiais, stresas dingsta. Bet piešiu ir tada, kai būnu laiminga. Menas yra gyvybė“, – įsitikinusi ukrainietė.
Abu kūrėjai mėgsta ne tik piešti, bet ir užsiimti kitomis meninėmis veiklomis bei aktyviu laisvalaikiu. Domantas domisi muzika, planuoju savarankiškai išmokti groti gitara, mėgina kurti eilėraščius, stengiasi sportuoti. Alinai taip pat patinka klausytis muzikos, kurti trumpus eilėraščius, fotografuoti, laisvalaikiu – važinėtis dviračiu, keliauti bei pan.
Šiuo metu jaunuolių piešinių parodą galima išvysti Kultūros centro fojė.
Vesta VITKUTĖ
AUTORĖS nuotr.